- Tidigare i "Nashville"... - Jonah! Vi älskar dig!
Jonah. Vill du ha skjuts hem?
- Ska du flyga hem mig till Nashville? - Min pilot ska det.
- Det är bara middag. - Absolut, bara middag.
Den här är lika stor som mitt huvud och det här är inte min grej.
Det är precis vad du behöver. Jag tittar till dig senare.
Jessie: Jag tänkte sms: a, men tänkte att det skulle bli konstigt.
Deacon: Sluta distrahera mig på jobbet ;)
Hej. Har du tid en stund?
- Absolut. Vad är det? - Bolaget är viktigt för mig.
Och jag har stor respekt för dig.
Det har inte alltid varit lätt, men jag ångrar ingenting.
- Jag känner likadant, men... - Jag drar mig inte ur, så andas ut.
Men en möjlighet har dykt upp för mig.
Jag ska kandidera till senator - i Kalifornien.
- Wow. - Jag vet.
Det känns ovant, men jag har tänkt på det i några år.
Enligt min undersökningsgrupp -
- ser opinionsundersökningarna lovande ut, så det är dags.
Herregud. Om någon kan göra det här är det du.
Tack. Det betyder mycket.
Jonah: Vad gör du?
Vem är det som undrar?
Kom till Sirens i morgon så får du veta.
God morgon, min solstråle. Dags att vakna.
- Mamma var före dig. - Se på dig.
Vi tre kan väl gå och äta pannkakor.
Pannkakor med världens vackraste flickor? Jag hänger med.
Vi måste få starkare band som familj.
Problemet här i världen är -
- att vi interagerar, men kommunicerar inte på en djupare nivå.
Jag säger bara vad jag tror.
Ja, i en och en halv vecka nu.
- Du har ju aldrig ens träffat Darius. - Jag har sett honom på tv.
Det är inte samma sak.
Jag vill att du ska prata med honom och se vad han har skapat.
Följ med mig.
Nån dag när jag är ledig kan vi göra det.
- Emily kan passa Cadence i morgon. - I morgon?
Ge det en chans. Snälla? För min skull.
Vadsomhelst för dig.
Ska vi gå och äta pannkakor?
Will: Har vi jordnötssmör?
- Du kunde bara ha ropat. - För jobbigt.
Vad hände med sexmiljonersmannen?
Jag är bara trött. Jag har sovit dåligt.
- På grund av Zachs inlägg? - Jag kan inte se hans inlägg.
Jag blockade honom när jag råkade gilla bilden på honom och Mark.
Vad då, då? Vad menar du?
Hej.
Jag köpte svart kaffe åt dig.
- Perfekt. - Bra.
- Hur har dagen varit? - Jag har varit på Vanderbilt.
Jag kollade hur det skulle vara att plugga där.
- Och? - Det var ganska skrämmande.
Men jag har även jobbat på en låt lite.
Fullt upp. När får jag höra låten?
Snart. Just nu är det en enda röra.
- Säkert en vacker röra. - Förlåt.
- För vad då? - Jag vet inte.
Jag är bara... Jag vet inte.
- Jag känner likadant. - Jake frågade var jag var häromdan.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Vi kan vänta med att prata med barnen.
- Tills vi vet vad vi sysslar med. - Ja, det låter vettigt.
Det hade varit en bra idé.
- Daphne. Hej, Louisa. - Pappa...
- Hej. - Hur är det? Ge mig en kram.
Har du en kanellatte där? Hon älskar det.
- Jag måste testa det. - Vi ska sitta därute.
Det är fint ute. Fint att se dig, Louisa.
- Eller så kan vi göra på det sättet. - Det verkar så.
- Vart ska du? - Till skolan. Som lagen kräver.
- Jag ska laga frukost. - Granolabar.
- Det är inte frukost. - Det står det på.
- Vänta, Daphne. - Vad är det?
Du kan prata med mig om allt.
Ja, jag vet.
- I går på kaféet... - Min skjuts är här.
- Vänta. - Vill du att jag ska bli sen?
Vill du att jag ska komma in på college? Tack.
Välkommen, Avery. Kul att träffa dig.
Detsamma. Jag har hört mycket om dig.
Juliette, Laura vill planera lite med dig.
Jag kan visa Avery runt, så ses vi sen.
- Det låter bra. - Okej.
Vi ska till min favoritplats: meditationsträdgården.
Fridfullt. Jag förstår varför Juliette trivs här.
Tänk vad långt hon har kommit på så kort tid.
- Vad menar du? - Hon är ärligare och mer närvarande.
Hon har varit självdestruktiv så länge.
Hon har öppnat sig inför möjligheten till nåt bättre.
Hon är en enastående person.
Jag förstår att du vill skydda henne.
Jag försöker inte vara nån slags guru. Jag hatar det ordet.
Jag har inte alla svaren. Jag säger bara det jag vet är sant.
Även efter årtionden av koherensfilosofi.
Vad är koherensfilosofi?
- Du kom på det, eller hur? - Jag förfinade teorin.
Jag fick ut budskapet till en stor publik.
Men idéerna bakom rörelsen -
- är betydlig äldre än du och jag och kanske äldre än civilisationen.
Har du det? Lyft med benen.
- Jag har lyft med benen länge. - Håll tyst.
- Varför nytt bord? - Du vet när en förändring behövs?
I teorin, antar jag.
Jag behöver lite mindre förändring. Zach ska sluta och...
- Är allt bra med Jessie? - Ja. Det är bara Daphne.
- Har du berättat för henne? - Nej, hon såg oss ute.
Jag låtsades som om ingenting.
Hon säger att det är lugnt. Hon vill inte prata om det.
Hon kanske bara behöver lite tid att smälta det på egen hand.
Hon har gått igenom så mycket. Att lägga till ännu mer känns själviskt.
Det är det sista du är, särskilt när det gäller flickorna.
Du gör det som är bäst för dem.
Du är också en människa.
Du förtjänar att bli älskad. Ni är inte där än, men med tiden kanske.
Jag gillar henne mycket, men...
Men ibland när vi är tillsammans känns det bara...
Jag vet inte... Konstigt och fel.
Hon är inte Rayna.
Jag kanske inte är redo.
Det förstår jag.
Men saken är den att du kanske aldrig -
- kommer att känna dig redo. Helt och hållet.
- Tack, nu känns det bättre... - Du vet vad jag menar.
Hej. Jag står nog på listan. Maddie Jaymes.
Jag ska visa dig till VIP-rummet.
Den här vägen.
- Tack. - Ha en trevlig kväll.
Hej, Maddie. Kom och hälsa på mina vänner.
- Det här är Roy, Mac och Twig. - Hej.
- Kan du ta det en gång till? - Strunt i det. Du får träffa dem sen.
Jag måste säga att det är så kul att träffa dig.
Jag har hört mycket om dig från honom.
Lyssna inte på honom. Han har nån diagnos.
Du ska få ett tips.
Drick innan Jonah börjar prata så att du slipper höra.
- Nej tack. - Vill du ha nåt?
Vill du ha en Cola? Kan du ordna en Cola åt henne?
- Vill du dansa? - Visst.
- Jag älskar din röst. - Tack.
Jag vill ha den på min nästa skiva.
- Vad menar du? - Vi ska spela in en låt i morgon.
- Menar du allvar? - 100 procent.
- Är luften bra där bak? - Det är bra, tack.
- Kan du säga nåt? - Det var intressant.
- Du tycker att det är skräp. - Nej, jag vet inte vad det är.
Det är själva problemet. Han är en kille -
- som skapade en filosofi. Nu styr han allt du tänker.
Han styr inte. Han... Skit samma.
Du har rätt till en egen åsikt.
Jag hoppades att när du hade pratat med honom -
- och alla skulle du känna det.
- Känna vad då? - Att det inte handlar om kontroll.
Det handlar om hur äkta de är. Och öppna.
De accepterar mig som jag är.
När jag är med dem känns det som om -
- jag kan acceptera mig själv.
Det gläder mig. Jag vill att du ska ha det.
- Menar du det? - Självklart.
Sluta.
- Vad är det? - Det här känns inte alls bra.
- Det är modernt och du. - För två år sen.
Skivan måste kännas annorlunda.
Det kan inte bli nån repris. Kan vi...
- ...skala ner till piano och trummor? - Absolut.
- Var jag okej? - Ja, du var perfekt.
Jonah? Hur låter det här?
Ja! Ja!
Jag kan hjälpa ett barn. Är det dumt?
Nej, det finns inga dumma idéer. Det är dags att utforska olika saker.
Det finns så många vägar. Hur gör jag mest nytta?
Du måste hitta nåt som passar dig.
Nåt som gör dig glad.
- Är det vad psykologi är för dig? - På ett sätt.
Men när jag tittar på kurskatalogen ifrågasätter jag mig själv.
Kan jag verkligen lämna musiken?
Jag vet vad mitt hjärta vill, men det funkar ju aldrig i praktiken.
- Ska jag fråga om honom? - Nej.
- Du ska inte hamna emellan. - För sent.
Daphne såg oss ute tillsammans.
- Herregud. - Det visste du säkert redan.
Hennes ansiktsuttryck... Det var inte bra.
Nu har allt förändrats. Han drar sig undan. Men vad väntade jag mig?
- Det är klart att tjejerna hatar mig. - Nu får du sluta.
Tjejerna känner som de känner. Du vill inte såra nån.
Ni planerade inte det här. Ni gör så gott ni kan.
Ja.
- Du var inte värdelös. Grattis. - Tack.
Jag är hungrig. Ska vi gå och äta?
Vi får ta bakdörren.
Sätt fart!
- Kom! - Där är de! Jonah!
- Kom! - Öppna dörren!
Hoppa in. Lås dörren.
- Bara en, Jonah! - Vad seg du är!
- Jag kollade döda vinkeln. - Ditt huvud är en död vinkel.
- Det är lugnt. Jag har dig. - Ät skit, stalkarazzi!
Jonah!
Hej, Zach.
Kul att se dig. Vad gör du här?
- Får jag inte besöka mitt skivbolag? - Jodå.
- Men just nu... - Hej.
- Vi packar. Ska det till bilen? - Ja. Tack, Mark.
Jag är...
- Så du ska kandidera? - Jag vill påverka.
Jag vill göra min hemdelstat bättre.
- Will... - Tänkte du inte ens säga hej då?
- Vi hade redan gjort det. - Vi skulle vara vänner.
Det var du som sa det, eller var det bara snack?
Nej, jag menade det. Men...
Jag bryr mig om dig, men jag behövde utrymme.
Det behövde du med. Du ser jättebra ut.
Jag borde inte ha kommit hit.
- Jag ville se dig en sista gång. - Jag förstår det.
Jag är glad att du kom.
Varför fick vi det inte att funka? Jag försökte.
Jag kom inte över att du svek mig.
- Jag behövde dig. - Kan du inte förlåta mig?
Jag är inte så bra på det.
- Ja... - Förlåt.
Jag hoppas att det går bra för dig och Mark i Kalifornien.
Tack. Jag önskar dig allt gott.
- Hej. Hur är det? - Hej.
- Hur är det? - Jag knyter ihop lite trådar här...
- ...innan Zach och Alyssa åker. - Jag menade Daphne. Hur gick det?
Jag är mitt uppe i en sak just nu.
Jaha, du är upptagen. Jag ringde bara för att säga...
- ...att jag finns här. - Det var snällt. Tack.
Ja, förlåt. Du är upptagen.
- Du ska få gå, så hörs vi senare. - Okej. Tack.
Vi hörs snart. Hej då.
Kolla, nu kommer det.
Skotten är en hyllning till skräckfilmen "Profondo Rosso"...
Håll tyst. Vet du ens vad filmen handlar om?
Du förstör för henne. Var tyst.
- Maddie. - Ja?
Jonah ville att du skulle bli rädd och klamra dig fast vid honom.
- Jaså? - Nej.
Vad kollar ni på? Porr? Era pervon.
Ja, det är clownporr. Och din mamma är med.
- Hon är riktigt bra. - Kul. Får jag se.
Nej. Det är skumt att du vill kolla på din mamma.
Är det där vi?
Korkat.
- Jonah? - Vill du ha nåt?
- Ledsen om det blev konstigt. - Ingen fara.
Du vet hur det är.
Folk blåser upp saker.
Jag tyckte inte att det var en stor grej.
Jag är ju inte din flickvän.
Folk kommer nog ändå inte att tro på det.
Alla vet att du dejtar supermodeller och skådespelerskor.
Jag bryr mig inte om vad folk tycker om mig.
- Du verkade bli upprörd. - Nej. Jag bara...
Jag hatar alla dumma distraktioner.
Särskilt när det står i vägen när jag vill lära känna en cool tjej.
Är jag cool om jag ser på filmen så här?
Ja. Jag gör det också.
Hjälp mig att släta ut den.
- Revbensspjällen doftar himmelskt. - Jag försökte slå bort det förflutna.
Jag har tagit ansvar.
Hej. Hur är det?
Kan du spara en kaka åt mig?
Hej.
Sjung ut!
Det var jättefint, Juliette. Tack.
Vad skulle hända om du inte blev lovordad för din röst?
Skulle du fortfarande sjunga?
Du har använt din gåva för att vinna godkännande av andra.
Miljontals tycker att du är fantastisk. Varför gör inte du det?
Varför räcker inte kändisskapet och framgången till?
För att jag är girig.
Äkta fullbordande kommer inte utifrån. Det finns inom dig.
Du kan hitta det om du jobbar.
Jag har aldrig skytt arbete.
Bra.
Tillsammans kan vi hitta det som har hållit dig tillbaka.
Vi får undersöka hur du hamnade här.
- Rannsaka dig själv och dina nära. - Jag vet inte om jag skulle det.
Sjunga om jag inte fick beröm.
Om du gör den här resan behöver du inte söka bekräftelse utifrån.
Du kommer att göra musik enbart för glädjen i det.
- Jag skulle döda för att ta 136 kilo. - Det kräver bara träning.
130 kilo är mitt bästa. Jag tycks inte göra några framsteg.
- Jag vet vad du menar. - Du kanske kan ge mig några tips.
Hej.
- Det här är min rumskompis. Dave. - Dan.
- Dan. Förlåt. - Ingen fara.
Jag var på väg ut. Kan jag ta mina nycklar?
- Ursäkta. - Tack.
Kom.
Gör jag något fel?
Nej. Ge mig ett ögonblick bara.
Det är ingen fara.
- Det här är så konstigt. - Det är sånt som händer.
Knappt en dejt och hela internet säger att vi är kära.
Hela internet?
Det finns redan en sida om att jag inte duger åt honom.
Hur många gånger ska jag drabbas av det här?
Det är priset som man får betala när man är känd.
- Hade du det så med mamma? - Ja, lite.
Inte i samma utsträckning som dagens stjärnor.
- Vad ger jag mig in i? - Jag vet inte.
- Jag vill inte att du ska bli sårad. - Så är det när man faller för nån.
- Man vet att man kan bli sårad. - Kan jag äta hos Louisa?
Nej, gumman. Vi måste prata.
Det är inget allvarligt, jag vill bara rensa luften.
Det handlar om mig och Jessie.
Vi har känslor för varandra.
Jag vet inte vad det betyder. Men det är nytt och förvirrande.
Så jag sa inget, Men sen sprang vi på dig ute.
- Jag ville inte dölja något. - Okej.
- Det verkar inte vara okej. - Det är konstigt att du inte sa nåt.
Vi fick veta av en slump. Som om det var hemligt.
Nej, det är inte hemligt, men jag visste inte vad det var än.
- Jag vill att du ska vara lycklig. - Ja, var bara lycklig.
Tack.
Jag älskar er. Inga fler hemligheter. Bara middag.
Tack för att du tog emot mig med så kort varsel.
Så varför är du här?
Det hände en grej häromdan.
Eller hände inte.
Jag har problem med att... Jag menar, jag kunde inte...
Jag kunde inte stå givakt.
- Jag har aldrig haft problem med det. - Du kan inte få erektion.
- På egen hand eller med en partner? - Jag har ingen partner längre.
- Det var tråkigt. - Det är ingen fara.
Jag har faktiskt träffat nån ny. Men jag kan inte ens...
- Tar du några mediciner eller droger? - Nej.
Finns det nåt du kan ge mig?
- Viagra eller nåt? - Vi kan prata om det.
Det kan vara psykologiskt.
Depression efter en separation kan påverka sexlivet.
Nåt mer jag kan beskylla mitt ex för...
Min sköterska tar några prover.
- Hej. Var är Jonah? - Han är sen.
Men jag är här för att underhålla dig.
- Vill du ha nåt att dricka? - Nej tack.
Den här, då?
Nej tack.
Hej, är den här på? Jag vet inte.
Hej, Nashville. Jag heter Twig Wysecki.
Jag är den som brukar hålla Jonah Fords öl.
Och nej, jag säljer inte foton -
- från hans förpubertala tid på eBay.
- Har du känt honom så länge? - Ja.
Sen åttonde klass när han kastade min ryggsäck i toan.
Allvarligt? Det är ju hemskt.
Nej, det är lugnt. Jag var en tönt. Jag hade också mobbat mig.
Jag klädde mig som om min mormor hade valt mina kläder.
Det hade hon också. Det är sant.
Herregud.
En dag fick jag nog av dem.
Så jag gav igen med vad jag än kunde komma på.
Jag sa till Jonah att hans ansikte såg ut som om hans röv hade kräkts.
Oj...
Jag tänkte att nu får jag spö av de här killarna.
Men Jonah började skratta.
Han ropade över mig till sitt lunchbord, vilket var en stor grej.
Efter det blev vi vänner.
Var det konstigt när han började bli känd?
Det var så konstigt. Det var som en alternativ verklighet.
Tänk att det är mitt liv.
Jag förstår vad du menar.
- Det är fånigt. - Jag vet.
Folk behandlar Jonah som om han var nån slags gud.
Om han trimmar näshåret blir det rubriker över hela landet.
Förlåt. Jag borde inte ha berättat att han har näshår.
- Det håller vi mellan oss. - Nämn det aldrig igen.
- Vill du ha den nu? - Nej tack.
Säg bara till. Jag gör bara mitt jobb.
- Hej. - Hej. Ringer jag olägligt?
- Nej, det är kul att du ringer. - Vill du gå ut och äta?
Oj... Förlåt, jag...
Det var oväntat.
- Jag har tänkt... - Det blir en bättre middag.
Jag vill inte komma emellan dig och flickorna.
Särskilt inte Daphne. Hon är ömtålig nu.
Om det här innebär en ny depression kan jag inte leva med det.
- Förlåt att det är så komplicerat. - Inte ditt fel.
- Det är mitt fel. - Nej, det är det inte.
Det kanske är bättre om vi lägger ner innan...
- Jag måste lägga på. - Vänta, Jessie.
Jake kom precis. Jag ringer senare.
- Okej. - Okej. Hej då.
- Jag kommer att slå dig. - Nej!
- Hej.
- Förlåt, det kom upp en grej. - Ingen fara.
- Då kör vi? Var är killen? - Jag hämtar honom.
Hej.
- Jonah? - Ja.
Jag tror inte att jag kan göra det här just nu.
Jag gillar verkligen dig.
Men jag kan inte hantera att vårt privatliv är offentligt.
Folk har snackat om mig förr och det har aldrig varit bra.
Jag förstår dig. Tro mig, det är inte kul för mig heller.
Jag vill inte gnälla över hur jobbigt det är att vara känd.
Jag försöker se på det som om -
- det är priset för alla fantastiska saker i livet.
Sen träffade jag nån som du.
Jag vill lära känna dig utan att någon ser på.
- Jag önskar att vi kunde det. - Så ge mig en chans.
Jag ska göra det möjligt.
- Hur då? - Jag har idéer.
- Hej. Har Cadence redan lagt sig? - Ja, för en timme sen.
Vi hade en fantastisk middag.
Folk berättade om sig själva. Jag pratade länge med Darius.
Jag tror att jag kan göra det här. Jag tror att jag kan förändras.
Vad för slags förändring pratar vi om?
Att konfrontera mina problem på en djup nivå.
Så att jag kan bli en bättre partner och mamma.
Jag har verkligen försökt.
Jag vet. Och jag ser hur -
- hårt du jobbar med dig själv. Jag är väldigt stolt över dig för det.
Men du vill att jag ska göra det på ditt sätt?
Rehaben funkade ju inte.
Du måste inte göra det på mitt sätt.
Men du lägger all din tillit till den här killen.
Du spenderar all din tid där och lever efter hans ord.
Har du ens gett honom en chans?
Är det fel för att du inte förstår?
Jag har gett det här en chans.
Jag har bitit mig i tungan.
Så gärna vill jag stötta dig.
Du kan säga att du stöttar mig, men jag känner när du inte gör det.
Jag vet inte om du känner dig hotad av honom -
- eller att du är van vid att jag lutar mig mot dig.
- Tror du verkligen det? - Jag vet inte. Är det det?
Tro vad du vill. Det kommer du att göra ändå.
- Vart ska du? - Lägga mig.
Vart ska du?
Laura och de andra jobbar frivilligt på bygget igen.
Om du inte vill att jag går är det okej.
Okej? Hedra dina känslor.
Jag ska gå. Jag kommer hem i kväll. Då kanske du är mindre arg på mig.
Jag är inte arg på dig.
Jag är bara orolig för dig.
Var inte det.
Jag bad dig att komma för att dina prover visade ovanliga hormonnivåer.
Ja, jag har tagit lite mänskligt tillväxthormon.
- Många killar på gymmet tar det. - Visst, men det är inte allt du tar.
Jag tog steroider, men jag har slutat.
Det finns kvar i ditt system. Du måste sluta nu.
Jag kan hjälpa dig med en plan.
Okej, jag förstår.
Hej.
Är det lugnt att jag kom över? Är Jake...
Nej, han är hos sin pappa.
Vårt telefonsamtal kändes inte bra.
- Du behöver inte säga nåt. - Det handlar om vad jag inte sa.
Daphne mår bra. Det är jag som är skraj. Jag går runt med ett -
- tomrum. Jag vill inte förstöra det här men vet inte hur det ska gå till.
Om jag förstör det, då? Lättar pressen lite då?
- Ja, kan vi göra så? - Ja.
Jag förstår om du inte är redo. Jag vill bara att du säger det.
Det är din ambivalens som är jobbigt.
När du la på i dag försvann marken under mig.
Nej, jag...
- ...vill inte att det ska ta slut. - Håll tyst.
- Ska jag hålla tyst? - Ja, håll bara tyst.
Daphne?
- Vad är det, Daphne? - Ingenting.
- Vad då ingenting? - Du skulle inte förstå.
Kanske inte, men jag lyssnar alltid.
Du godkänner att han dejtar henne.
Jag vill bara inte att han ska vara ensam.
- Tror du att jag vill det? - Nej.
Säg inte att jag har sagt nåt.
- Maddie. - Okej. Jag lovar.
Jag menade det jag sa om att jag vill att han ska vara lycklig.
Men jag hatar det här. Och jag hatar henne.
Nu känner jag verkligen att mamma är borta.
- Förlåt. - Helvete, Gunnar.
Vad är det där?
Bara lite mänskligt tillväxthormon.
Man behöver hjälp för att vara snygg.
Jag visste inte att det fungerade så. Jag hatar nålar.
Ursäkta mig, men jag måste koncentrera mig.
- Jag ger upp. Var är vi? - Där ingen skulle leta.
- Va? - Kom.
Jag är vid hästcentrumet, som hjälper tonåringar med trauman.
Mer om det här fantastiska programmet efter pausen.
Text: Maja Falk www.sdimedia.com